Tidligere:
Hore, han er min ektemann!
Det er ni skrifter. Jesus, Josefs sønn.
Derfor forfølger Robinus og hans hær oss.
Piers Gaveston skal landsforvises.
Jeg skal sørge for at det blir for tredje og siste gang.
Hvis vi kunne levere Gaveston, ville det være verdt en mottjeneste?
- Din kilde? - Tvillingene.
De er Gavestons halvsøstre og sammensvorne.
Moren din er syk. Presten tar hånd om deg.
Vi rir ut. Rettferdigheten venter i våtmarkene.
Vask deg.
Nei!
Lager du frokosten vår, Maddox?
Deres appetitt er ikke mitt problem.
Er det ikke forfriskende?
En gruppe rutinerte soldater som skal fange en fransk forræder.
De risikerer alt for å redde sitt grevskap.
Kanskje synger man en dag sanger om oss.
- Det blir en kort, elendig melodi. - Med falske toner og dårlige rim.
- Du er flink med dem. - Det er havren som gjør dem glade.
Og de andre dyrene? Beistene som har bundet meg.
- Hvordan blir de vennligsinnede? - Deres humør er ikke min sak.
Du er veldig klok.
Og du har et så vennlig ansikt.
Får jeg se nærmere?
Som en engel.
Nei... men jeg kommer til å få vinger en dag.
- Det er klart at du vil... - Ash.
Ash.
Får jeg be deg om en tjeneste, engelen Ash?
Jeg er så hardt bundet at jeg knapt kan kjenne mine hender og føtter.
Kan du løsne dem litt?
Så jeg får tilbake fargen.
Ja, hvis du lover ikke å rømme.
Selvsagt.
Takk.
- Hva er dette for et rom? - Min kammerpikes.
- Holdes jeg fanget? - Du er bundet på grunn av ditt sinne.
Men bare presten, min kammerpike og Wilkin kjenner til det.
- "Wilkin"? - Ja.
Det heter mannen som tok identiteten til din ektemann Gawain, -
- som døde i samme kamp som min ektemann.
Døde? Deres nåde ville vel ikke forsøke å gjøre krav på en død mann?
Gawain Maddox døde i kamp.
Du reddet en fremmed og sa at han var mannen din.
Den risikoen tok du i håp om å få en bedre familie.
- Men illusjonen må brytes. - Jeg kjenner min ektemann!
Slutt!
Du har to valg!
Hvis du forblir villfaren, blir du tiltalt for overfall på meg.
Alt du sier om Wilkin og meg, vil tilskrives galskap.
Du blir henrettet, og barna dine vil bli slaver.
Tenk over mine harde ord.
Bruk dem for å rive muren mellom deg og Guds sannhet.
De har presten.
De har tatt en uskyldig.
Gutten.
Du må spise, barnet mitt.
Nå holder det. Troen hans gir ham styrke.
Smerten får den bare til å vokse.
Stell sårene hans, og gi ham mat.
Så begynner jeg arbeidet mitt.
Ja, herre.
Riddere! Jomfruen kom seg løs og er forsvunnet.
- Hvordan? - Jeg samlet gress til hestene.
- Hvem bandt de svake tauene? - Jeg.
Andre kan ha hjulpet henne. De vil nok advare Gaveston.
Vi må skynde oss til Pembrokes slott.
Released on www.DanishBits.org
Fire riddere vokter. De bytter hver time.
Kanskje de har større styrker der inne.
- Vet vi at franskmannen er der? - Jeg kjenner lukten av arrogansen.
Den nordre porten er blokkert. Dette er den eneste inngangen.
Rømlingen har visst ikke rukket hit. De later ikke til å være forberedt.
Vi må finne ut hvor mange de er, lokke dem fram på en måte.
Ash!
Unnskyld! Dette er Bernadette. Vi møttes ved bekken.
Trivelig jente. Hun snakker ikke stort, noe jeg faktisk liker.
Alle menn ønsker seg en vakker, stille hind.
Stopp!
God dag, mine herrer. Jeg kommer med ferskt kjøtt.
Jeg er jeger og ser at dere har mange sultne menn her?
- Ikke så mange. - Da kan dere røyke resten.
Hun er feit og holder seg til vinteren.
Pembroke har ikke mer enn en halv legion.
Han vil transportere den landsforviste i hemmelighet.
Jegeren er slu.
Vi tar den med oss når vi reiser i morgen. Bind henne ved hestene våre.
Ja.
Det er nok best.
Ja, vi vil ha kjøttet.
Hun liker ikke hester. Hun blir nervøs, og kjøttet blir ødelagt.
Adjø.
Du må være sulten.
Hvor er barna mine?
Den lille hos min kammerpike, og sønnen din hos presten.
Jeg kan ikke spise med hendene bundet.
Skal jeg mates som et barn?
Ja. Eller slett ikke.
Du snakket om to valg.
Du kan akseptere Guds sannhet-
- og innrømme at Wilkin ikke har sveket deg, da han ikke er din mann.
Hvis du viser at du klarer det, da glemmer vi overfallet ditt, -
- og jeg sørger for at du og barna får bli og arbeide her i Ventrishire.
Vær hilset, gode riddere!
Min lillebror blir ofte knyttet til det vi fanger.
- Hvor mange er dere? - Bare jeg og idioten.
Jeg er kanskje dum, men du er slem! Bernadette liker ikke hester!
Dyrene kan ikke snakke!
Vær overbærende. Han fikk et eselspark i hodet som liten.
Ja, det er han! Far gjorde det samme. Derfor forlot mor ham.
- Hva sa hinden om meg? - La dyret stå, og gå herfra.
Ja, sir.
Alt er rolig.
Vokt flanken!
Hvor er Gaveston?
Er det franske svinet verdt en kniv i halsen?
Alle de døde, dra ned buksene deres.
Jeg skal drepe deg, kle av deg, skjære av pikkene deres-
-og stappe dem i munnen din.
Så forlater jeg deg foran døra, der gjestene finner deg.
- Tenk for noen fortellinger det blir! - Ridderen med pikker i munnen!
- Det er vanvidd og er uten ære! - Derfor truer jeg med det.
- Kapp dem av. - Nei!
Sir Gaveston! Unnskyld at vi forstyrrer kveldsmaten!
Hva er dette, Corbett?
Ikke bekymre deg, min kjære Piers.
Vi er her for å redde deg.
Jeg er imponert over styrken din, Ronan.
Dine år som kriger har vært til nytte.
Min fortid i det militære er ikke det som gir meg styrke, erkediakon.
Eller skal jeg si "mester", socijs Rosula?
Jeg ser at serafene har fortalt om sin tolkning av historien.
Vil du la meg få gjøre det samme?
Seraferordenen fører videre farlige og kjetterske evangelier.
Hvis skriftene blir kjent, -
- vil de forårsake kaos og uforutsigbare motsetninger.
Jeg har lest noen av skriftene. De er ikke kjetterske.
De ville bare forårsake kaos i pavens kammer.
Neste gang du går gjennom landsbyen, se da dine tilhengere i øynene.
- Kan de stole på sin frie vilje? - De har rett til å få vite sannheten.
Du vet at de er uvitende og fortapt. De drives av frykt og fantasier.
Vår kirke gir disse enkle troende et stabilt moralsk fundament-
-og en Gud de kan forstå.
Penger og innflytelse må til for å gi dem det fundamentet.
Selv om det forvrenger det som vår tros sentrale skikkelse lærte bort?
Serafenes nid er feilrettet.
De ville underminere tusen år av Guds arbeid.
Rosulaordenen har en guddommelig hensikt.
Vi må stoppe serafene og ødelegge skriftene-
-før de tilintetgjør vår tro.
Det kan du hjelpe meg å gjøre.
Fortell hvor kvinnen og tempelridderen gjemmer seg.
Utallige sjeler hviler i dine hender.
Gå hjem, min skjønne.
Lord Pembroke!
Ikke gjør henne noe!
Unnskyld for at vi vekket deg fra din skjønne, mørke søvn.
Hvem er dere? Under hvilken fane er dere her?
- Under rettferdighetens fane. - Ikke noe hoff har sendt oss.
Hvilke hensikter har dere?
Døde riddere, en bundet forbryter, er det ikke åpenbart?
- Hva vil du gjøre med jarlen? - Jeg lovte kongen å beskytte ham.
- Jeg skal føre fangen ut av England. - Ingen fange jeg vet reiser sånn.
Nå innser du vel dårskapen i ditt løfte og gir oss hodet hans.
- Det vil ramme oss alle. - Ikke om kongen spares detaljene.
Banditter overfalt dere, de tok varene og deres edle fange.
Så forsvant de i den mørke sumpen.
- Edvard er ikke dum. - Den saken kan diskuteres.
Jeg kan ikke gå med på det. Jeg er lojal mot kongen, -
- ikke mot baronene som konspirerer mot ham.
Det var trist å høre.
Din elskerinne er meget vakker.
Jeg forstår hvorfor du risikerer rang og privilegier for henne.
Skarpretter, ta fram verktøyene dine.
Torturer denne hora langsomt.
La den lojale lord Pembroke se henne lide.
- Du tjener lady Love og grevskapet! - For å straffe de skyldige.
- Elskerinna er en brikke i spillet. - Jeg vil ikke spille det.
Hvis du trenger en grunn, så straff henne for ekteskapsbrudd.
En hore i en gift manns seng.
Skal vi straffe alle Ventrishires adelsmenn som gjør det samme?
Kammerherre, jeg sendte bud med hest til jarlen av Warwick.
Bra.
Send nå deg selv ut herfra.
Ja, herre.
Pin elskerinnen til Pembroke gir oss det vi vil ha, -
- så lar jeg dere fullføre deres hevn.
Hvis vår sheriff og sir Locke skulle dø en for tidlig død, -
- går jeg ut fra at det var en risiko som deres plikter medførte.
Bare du, Corbett, ville bruke død for å kjøpe smerte.
Jeg overlater valget til enkemennene fra West River Riding.
Elsker du ham?
Kunnskapen om hva jeg føler, gjør deg ingen nytte.
Gjør de deg noen nytte?
Wilkin er bare en mann, og du er baronesse.
Ja.
Og Wilkin og jeg må avgjøre om det er verdt risikoen.
- Får jeg treffe barna mine i morgen? - Ja visst.
God natt.
De hadde en med magereimer.
Hva syns du?
Den bør duge.
Hent Pembroke.
Hold avstand, sir Locke. Det kan sprute blod og piss.
Jeg vil føre inn en kald spiker mellom beina dine, -
-men jeg skal ikke skade deg.
Skrik høyt og overbevis din herre om at kilen er inni deg.
Bare sånn kan jeg spare deg smerte.
- Dette er barbarisk! - Meget riktig.
- Hva er dette? - Ditt løfte og min forsikring.
Et skriv om hvordan du overlot sir Gaveston til baronene.
Når du har skrevet under, er du og din vakre, brune hore fri til å gå.
Jeg undertegner aldri noe sånt.
Den er ikke like eksakt som pæren, men tjener samme hensikt.
Denne sliter det myke kjøttet fra sprekken hennes.
Ja. Gjør fillene klare.
Dette såret får blodet til å sprute.
Slutt!
Så mye smerte, men ikke en dråpe blod.
Husker du da det vi fryktet mest, var en dårlig avling?
- Vi er ikke bønder lenger. - Det er sant.
Og jeg må tilstå...
Dette blodige arbeidet passer meg bedre.
Takk.
Er du etterkommer etter soldatene som Kristus velsignet?
- Har du vært soldat? - Ja.
- En sint gutts valg. - Og hvem valgte å bli prest?
En mann.
Da vreden ble erstattet av anger.
Hvordan kan jeg lindre din åndelige smerte, pater?
Vil du avsløre hvor serafene gjemmer seg?
Gutten kjenner verken kvinnen eller tempelridderen.
- Lever ham tilbake til landsbyen. - Vi skal slippe ham uskadd.
Når du har ført oss til serafene. Det lover jeg.
Jeg fører dere til helbrederen og hennes arrete ridder.
Vi må reise herfra.
En mørkere reise ligger foran oss.
Løsne båndene.
La oss være alene.
Du er en leder, Milus.
Det forundrer meg at du blindt følger en flokk adelige får.
Følger jeg dem virkelig, kjære Piers?
Ikke slutt å tro på min evne til å starte på nytt.
Vær snill og opplys meg.
Min tunges bånd løsnes bare når kukken min hviler-
-i en vakker munn.
Ja.
Det er jeg sikker på.
Jeg er visst like slapp som et vått palmeblad!
Du har åpenbart mistet evnen til å egge, kjære Pierce.
Hvordan kan du tiltale kongen-
- når du ikke engang kan hisse opp en simpel stake født i skitt?
Bind den franske hora.
- Har du funnet presten? - Verken han eller gutten er her.
- Hvor skulle han ta med gutten? - Han besøker landsbyer i grevskapet.
Det gjør han i slutten av måneden, og alltid med mitt kjennskap.
- Skal jeg varsle vaktsjefen? - Nei! Jeg venter til i kveld.
La oss håpe at det var et plutselig og gledesfylt eventyr.
- Hun er roligere hos moren sin. - Ja.
- Hvor er Luca? - Han er og fisker med presten.
Fisker? En underlig utflukt for en prest.
- Jesu disipler var vel fiskere? - Var de ikke snekkere?
Liksom presten, kom de hjem ved dagens slutt.
Har søvnen og den uskyldiges berøring gjort ditt sinn klarere?
Ja.
Jeg skal holde meg til din sannhet om mannen min-
-hvis du kan styrke ditt løfte.
Tilgi meg, men jeg har sett adelsmenns luner ødelegge mange liv.
Hvordan vet jeg at du holder ditt løfte og tar deg av barna mine?
Det er umulig å sette vår avtale på trykk.
Du har mitt løfte, foran Gud og ditt barn.
Jeg beklager, baronesse.
Takk.
Du har tatt rett valg, som en god mor.
Gode jarl, en vakker dag for rettferdighet.
Hvordan visste du at den upålitelige jarlen Pembroke gjemte krypet?
Vi så under riktig stein.
Og han er visst mer pålitelig nå som han har avlagt en troskapsed.
Du hedrer meg og hele England.
Takk. Jeg har mine tapre menn å takke.
Denne er anerkjent av Windsors kongelige bank.
Like godt som sølv.
Pengene deres kommer før månedens slutt.
Skal vi holde en rettssak, sir Corbett?
Det hadde vært rett og riktig.
Sir Piers Gaveston, første jarl av Cornwall.
Du står tiltalt for forræderi.
Du har utøvet en ond innflytelse over kong Edvard II.
Du har ignorert en beslutning om umiddelbar landsforvisning-
- og ble derfor kjent som en allmennhetens fiende i hele England.
Dette er en hån mot lov og rett!
De nærværende som finner sir Gaveston skyldig, si "ja".
For Lowry Love Ventris, baronessen av Ventrishires regning: ja.
Ja.
En enstemmig beslutning.
Jeg vil bli husket som en martyr, -
- som gjorde motstand mot deres diplomatiske farse, -
- og sang sannheten om uvitenhetens kor!
Jeg, Guy de Beauchamp, den tiende jarlen av Warwick-
- dømmer deg, sir Piers Gaveston, til døden ved halshogging.
Med mitt sverd går det fort.
Du håndterer sverdet ditt bedre. Jeg lar deg gjøre det.
Jeg bærer vårt grevskaps flagg, men jeg er ikke adelsmann.
Ynkelige ravner!
Bare oppblåsthet!
Dere vil ha hodet mitt, men er redd for at sannheten skal nå Edvard.
Han tar hodet til den som tar mitt.
Denne svakheten ventet jeg meg av deg, Beauchamp. Men du, Corbett?
En dekorert kriger.
Den vesle baronessen har større stake enn du!
Dette er vel en skarpretters oppgave?
Det er for mange vitner.
Gaveston har rett. Kongen kan finne det ut, -
- og lady Love trenger sin kammerherre.
Vær så god, skarpretter.
Jeg angrer ikke at jeg elsket noen av høyere stand.
Selv om dette er skjebnen.
- Hvor er gutten? - Ved ildstedet, uskadd.
Har din herre fortalt hva jeg gjorde i kongens hær?
- Nei. - Det burde han ha gjort.
Jeg var snikmorder.
- Er du uskadd, gutt? - Ja.
Dette må være vår krigerprest.
Dette løser mange av våre økonomiske bekymringer.
Takk. Jeg står i gjeld til deg.
Det er min plikt og en ære å tjene deg.
Får jeg spørre hva som bekymrer deg?
Pater Ruskin og mester Gawains sønn Luca har vært borte i to dager.
- Presten tok hånd om gutten. - Han nevnte ingen pilegrimsferd?
Nei. Eiendelene hans og hesten hans er fremdeles her.
Jeg skal straks samle sammen en styrke. Speidere og stifinnere.
- Vi rir ved soloppgang. - Takk!
- Vet Maddox om dette? - Nei, det gjør han ikke.
Kanskje det hadde vært best om du fortalte det.
Din ynde og din rolige væremåte gir ham mye ro.
Han er som en annen mann i din nærhet.
Ja. Jeg kan fortelle det til mester Gawain.
- God natt, baronesse. - God natt, kammerherre.
Kammerherre...
Jeg har snakket med vår kammerherre.
Ja. Oppdraget lyktes. Sir Gaveston er ingen trussel mot grevskapet mer.
Eller andre grevskap.
Jeg er så lettet over at du vendte tilbake uskadd, Wilkin.
Og jeg er lettet over at du ikke har kommet til skade, min kjære.
- Hun sover rolig. - Ja.
Hun har akseptert sannheten om sin ektemann.
Hvordan? Jeg har forsøkt å nå fram til henne i måneder.
Jeg lovet Maddox' kone at jeg skal ta hånd om henne og barna hennes.
Men presten og gutten er forsvunnet.
De har vært borte i nesten to dager.
- Sa ikke Ruskin noe om det? - Nei.
Hvis hun våkner, og gutten ikke er her, tror hun at jeg har lurt henne.
Det vil knuse hennes sårbare ro.
- Presten var hos Annora. - Helbrederen?
Hvorfor var han der?
Det har jeg ikke fått vite ennå.
Ikke vær redd, min kjære.
Vi finner dem.
Ingen kunne spille den...
Jeg var på vei til deg.
Ja, angående presten og gutten.
- Hva vet du? - De er tatt til fange.
- På grunn av meg. - På grunn av deg?
Sett deg. Det er ting du fremdeles ikke er rede til å høre...
Ingen leksjoner, takk. Hvem har tatt dem?
- Hvor er Luca? - Jeg vet ikke. Sitt.
Jeg trenger ikke å sitte og høre på lignelser om min hellige skjebne!
Jeg visste ikke at gutten var med presten.
Den altseende helbrederen!
Du visste ikke at jeg skulle hogge av hoder og neser-
- og få sterke menn til å gråte med uhyggelige verktøy.
- Ikke skrik til meg... - Jeg skal skrike som en djevel!
Jeg vasser i utilgivelige synder.
Wilkin...
Og du er skyld i dem alle.
Du er djevelen, Annora of the Alders.
Jeg ber deg, Wilkin! Nei...
Min sønn!
Ripped and synced by ---===DBRETAiL===---